Krátka epická próza

Novela: 
 - zobrazuje jednu udalosť 
 - vystupuje v nej málo postáv
 - celý dej sa sústreďuje na leit motív -hlavný motív,ale dôležitý je náhly zvrat deja na konci a neočakavanejšia pointa
 - rozsahovo je úspornejšia ako román -> má presne vymedzenú kompozíciu bez väčších odklonov od ústrednej dejovej línie
 - témy: vsedné,každodenný život
 - má bližšie ku dráme
 - od poviedky sa odlišuje:opisné zložky sú potlačené
                                            viac dramatickosti a napätia
 - zakladateľ: Giovanni Boccaccio - Decameron

Poviedka:
 - zobrazuje jednu udalosť 
 - jedna zápletka
 - malý počet postáv
 - rozprávač:veľmi dôležitý
                      ja-forma
 - rozprávacislohový postup
 - miestami môže byť humorná
 - malý alebo stredný rozsah
 - od novely sa odlišuje:nie sú tu dramatické zvraty
                                        viac opisná ->opis deja je pokojnejší
                                                                opis deja spomaľuje dej
 - charakter postáv sa výrazne nemení
 - typ: Arabeska - silné zastúpenie ozdobných prvkov
                               humor
                               ľahkosť
 - slovenskí predstavitelia:Kukučin , J.G.Tajovský

Rozprávač: 
- najšpecifickejšia kategória epickej literatúry
- osoba,ktorá rozpráva príbeh
- dvojaký spôsob rozprávania:
  a) Ja-rozprávanie (ich-forma) =priame rozprávanie
       -autor sa stotožňuje s niektorou postavou 
       - je prítomný v príbehu (1.osoba)
 b) On-rozprávanie (er-forma) =autorské rozprávanie,autorská reč
       -najčastejšia forma rozprávania
       - v 3.osobe , 
       - "priama reč" autora v 3.osobe - autor ňou sám za seba alebo v stotožnení s rozprávačom /na vonok akoby nezainteresovane/ rozvíja príbeh
       - opisuje a komentuje konanie postáv
       - uvádza reč postáv
       - zobrazuje prostredie 
       -v lit.diele označuje komentáre autora
       - dovysvetľúva príbeh
       - založená na epickej objektívnosti
       - autor sa na príbeh pozerá z nadhľadu
       - znaky:1. forma je koncipovaná v minulom čase
                      2.využíva 3.slovesnu osobu
                      3.má spisovnú podobu
- 4 základné typy rozprávačov:
  1.Klasický=Personálny 
  2.Autorský(Vševediaci)
  3.Priamy/Individuálny rozprávač
  4.Rozprávač "Oko kamery"
 
    1.Klasický=Personálny (takmer vševediaci) -pohlad jedného páru očí
        a)hlavná postava (personálny rozprávač)
        b)vedľajšia postava
      -rozprávač rozpráva v 3.osobe,ale z pohľadu jednej z postáv-vidí jej očami,"drží postavu za ruky"
      -pozná túto postavu dokonale,možno dokonalejšie ako ona sama,ale nepozná dokonale ostatné postavy
      -postava obyčajne pozerá cez kľúčovú dierku,náhodne sa dopočuje o dôležitých udalostiach a podobne
    2.Autorský(vševediaci)
      -príbeh rozpráva v 3.osobe,sg.,minulý čas
      -má pozíciu nezainteresovaného pozorovateľa
     -pozná vnútorny svet postáv,vidí ich zvonka i zvnútra , vie o nich všetko,pozná ich najtajnejšie pohnútky a myšlienky
      -má obsiahle vedomosti o deji,o jednotlivých postavách
      - dostane sa kamkoľvek chce,vie o tajných prianiach všetkých postáv,vie úplne všetko a je len na ňom,koľko prezradí
    3.Priamy/Individuálny rozprávač
        a)hlavná postava(priamy rozprávač)
        b)vedľajšia postava
      - rozpráva svoj vlastný príbeh v 1.os.sg. prítomného alebo minulého času
      - zvyčajne-hlavná postava,opisuje svoje vnútorné stavy a pocity, ostatné postavy charakterizuje navonok
    4.Rozprávač "Oko kamery"
      - objektívny rozprávač
      - kamera môže ísť kamkoľvek,ale zaznamenáva iba videné a počuté
      - nemôže sa dostať k myšlienkam jednotlivých postáv
      -často sa stretneme aj s pojmom dramatický uhol pohľadu
      - najčistejšia forma tohto prístupu je dialóg
      - ak autor pridá nejaké vety,vstupuje do deja svojím vlastným prístupom zjavným z výberu slov
      - je zameraný len na vonkajšie znaky,črty a činy postáv
      - nezobrazuje vnútro,psychiku svojich postáv,len sprostredkovane poukazuje naň cez konanie,reakcie a dialógy

Kompozícia krátkych epických útvarov:
 - je to usporiadanie tematických a jazykovo štylistických prostriedkov do jednotného systému
 - vonkajšia kompozícia:kapitoly/diely
 - vnútorná kompozícia:1.úvod(expozícia)
                                        2.zápletka(kompozícia)
                                        3.vyvrcholenie deja(kríza)
                                        4.nečakaný obrat(peripetia)
                                        5.rozuzlenie - dobré alebo zlé(katastrofa)
 - makrokompozičné prostriedky:rozprávanie,opis,charakteristika,úvaha
 - mikrokompozičné prostriedky:pásmo rozprávača a pásmo postáv

Postavy:
 - sú samostatné subjekty lit.diela
 - realizujú sa pomocou konfliktov(so sebou,s inou postavou,so spoločnosťou)
 - a)hlavné
   b)vedľajšie
 - rozlišujeme:1.idealizovaný typ postavy - zovšeobecňuje výnimočné vlastnosti človeka (hrdinstvo,odvaha,obetavosť,mravná čistota,vlastenectvo)
                                                                     - napr.:Antigona
                        2.charakterový typ postavy - zovšeobecňuje nejaký charakter,môžu to byť aj zlé vlastnosti
                                                                       - napr.:Lakomec - Moliere
                        3.sociálny typ postavy - predstavuje nejakú soc.vrstvu

Milo Urban:

-> Drevený chlieb
 - Poviedka zo zbierky Z tichého frontu
 - Rozprávač:Autorský
 - typ postavy: sociálny typ postavy
 - hlavná postava: Adam Žuk – kartár a opilec
 - dej:pred Vianocami, Adam prepije výplatu a po ceste domov si k nemu sadne Ježiško
         -> Pýta sa ho, prečo pije. Adam odpovedá, že pije preto, lebo málo zarába, chce zabudnúť na realitu – aj chlieb je pre neho tvrdý ako z dreva
 - Autor zobrazuje ťažký život drevorubačov, ich ťažké životné pomery 
 - kritizuje ich alkoholizmus, vyčíta Bohu, že dopustil, aby ľudia žili v takých podmienkach

->Jašek Kutliak spod Bučinky
 - Novela - napísal ju ako 18-ročný
 - dobre zobrazuje vnútorný konflikt postáv
 - Rozprávač:Autorský
 - hlavná postava:Jašek Kutliak - hájnik, výborný strelec 
- dej:Všetci ho nútili do ženby, nakoniec si to pripustí aj on. Zapáči sa mu Hanka a požiada ju o ruku. Ich manželstvo nefungovalo, ona nič nerobila, lebo si všimla, že Jašek všetko zvláda sám. Narodí sa im syn Jožko – tým sa ich vzťah ešte zhorší. Hádky pokračujú, Jašek sa opíja. Hanka sa mu vyhráža, že odíde z domu, on sa ju opitý vyberie hľadať, ráno ho nájde pri plote zamrznutého.

->Tajomstvo Pavla Hrona 
- zo zbierky noviel Výkriky bez ozveny
- Rozprávač:Autorský
- Pavol Hron bol záhadný muž. Nik nevedel, odkiaľ prišiel. Hovorilo sa o ňom všeličo, napr. že sa stýka s vlkmi, že má v puške povraz po obesencovi, hadiu hlavu a tri žabie nôžky. Videli ho vraj, ako sa vracal z lesa s vlastnou hlavou pod pazuchou. Ľudia mu dávali za vinu i to, že našli v lese zavaleného Petra Malinčíka, ktorý mal prebodnuté prsia – i to bola Pavlova vina....Raz sa Pavol vracal i s viacerými ľuďmi domov. Pred ním bola rieka. Ľudia hovorili, že tadiaľ neprejdú, lebo rieka je rozvodnená. Ale Pavol predsa išiel a už sa nevrátil. Zmizol pod vodou. Ale ľudia si stále mysleli, že tadiaľ prešiel. Odišiel i so svojím tajomstvom.

Horváth,Hrušovský:
- predstavitelia lyrizovanej prózy -> ornamentálna próza – tzv. ozdobná próza – ozdobnosť jazyka a štýlu. 
                                                                                                    -  Rozvíja sa  v 20 a 30 rokoch 20 stor. 
                                                                                                     - Stojí v kontraste s popisným realizmom, konvenciami. 
                                                                                                     - Využíva a vychádza z expresionizmu, odráža vedomie človeka 20 stor., vyjadruje city a vnútorné pocity mladého človeka, ktoré sú pesimistické, tragické a vyjadrujú rozpor medzi vnútorným svetom človeka a vonkajšou realitou spoločnosti. 
                                                                                                      - Forma je nesúrodá (neusporiadaná), bez logickej a časovej následnosti, využíva snové postupy, experimentuje s jazykom

-Ivan Horváth --> súbor 5 noviel Vízum do Európy – približuje atmosféru veľkých európskych miest Drážďany, Paríž,... Všíma si hlavne ľudí, lebo hovorí, že ľudia sú charakteristickou črtou jednotlivých miest: „Človek poznáva mesto prostredníctvom ľudí.“. Sprevádza nás rôznymi penziónmi, námorníckymi krčmami, hodinovými hotelmi. Cez príbehy ľudí autor odkrýva psychologicky ich vnútro.

Dobroslav Chrobák:
 - predstaviteľ prózy literárneho naturizmu – prúd s najvýznamnejšími lyrizačnými tendenciami. Rozvíjať sa začal pod vplyvom spoločnosti – hospodárska kríza, nástup fašizmu a ohrozenie republiky – začiatok vojny. Autori sa snažia utiecť z tohto rozháraného sveta do prírody. Dejová zložka je potlačená, prevládajú poviedky a novely. Čas je biologický (charakter striedania ročných období – kolobeh života). Témy – priateľstvo, česť, láska, príroda. V popredí je otázka ľudského, autori sa snažia zmierniť priepasť medzi snom a skutočnosťou. Rozprávkové motívy a prvky (dobro víťazí nad zlom, a pod.), mýty a folklórne tradície. Množstvo básnických jazykových prostriedkov. Bol napojený na modernú európsku literatúru. Využíva podnety francúzskeho regionalizmu, poľskej moderny a expresionizmu západných literatúr. Je vysoko hodnotený v celej Európe
- dielo: Drak sa vracia

Anton Pavlovič Čechov:
- ruský lekár, spisovateľ a dramatik
- Vo svojej tvorbe Čechov naráža na tému tzv. „zbytočných ľudí“ – mladých talentovaných šľachticov bez zmyslu života, možnosti uplatnenia a budúcnosti
- Témou väčšiny jeho poviedok (napr. Nemocničná izba č. 6 a Priepasť) je život malomeštiakov v Rusku, hriech, zlo, úpadok duchovného života a spoločnosti. Cítiť v nich hlboký povzdych. 
 - V ďalších, ako sú Študent alebo Step, oslavuje Boha, svet a ľudstvo. 
- V slovenčine vyšiel výber poviedok pod názvom O láske