5. maturitná otázka

Časomerný veršový systém
-je postavený na striedaní dlhých a krátkych  slabík. 
- je pre charakter slovenského jazyka neprirodzený, pretože slovenčina nemá dostatočný počet dlhých slabík. Preto sa v slovenčine v čvs  za dlhú slabiku považuje aj prirodzene krátka, ktorá je na konci verša, pred interpunkčným znamienkom, alebo pred spoluhláskovou skupinou.
Základnou časovou jednotkou v časomiere je móra, ktorá zodpovedá jednej krátkej slabike. Dlhá slabika sa vyslovuje v trvaní dvoch mór.
Stopa je najmenšia jednotka v čvs. V časomiere sa stopa skladá z 1 dlhej a 1 alebo viacerých krátkych slabík.
Poznáme 4 základné stopy:
·        Trochej   ― U 
·        Jamb      U ―
·        Daktyl    ― U U
·        Spondej  ― ― 
(― = dlhá slabika; U = krátka slabika)

Pentameter
Pentameter je päťstopový verš, tvorený zo štyroch daktylských stôp (dlhá, krátka, krátka) a dvoch neúplných (dlhá). Intonačná prestávka (dôraz) je po prvej neúplnej stope. Vyskytuje sa iba v stichickej poézii, ktorá nie je členená na strofy.
Používa sa iba v kombinácii s hexametrom a spolu tvoria žalospevné dvojveršie tzv. elegické distichon.
Hexameter
Hexameter (gr. hexa=šesť, metron=miera) je najznámejší a najčastejší časomerný verš, ktorý pozostáva zo šiestich daktylských stôp − UU, pričom daktyly mohli – okrem 5. stopy – nahradiť spondeje −−. Posledná stopa je dvojslabičná s voľnou poslednou slabikou −U (spondej mohol byť nahradený trochejom). Hexameter sa končí útvarom − UU/− U, ktorý sa nazýva hrdinská klauzula. Pred hrdinskou klauzulou je spravidla daktyl.
Sédmí bol pominul sa mesác, nastával už osmí,
 − −/ − U U/ − U U/ − −/ − U U/ − −
Čo Svatopluk ve tmách a ňevolnéj vazbe se trápil:
 − U U/ − −/ − U U/− −/ − U U/ − U
Kam ho nepráteľskí uhodiť rozkázali Nemci,
 − U U/− −/ − U U/− − /− U U/− U
Na svých oklamaní mysľách, že by víru polámal.
 − −/ − U U/− −/ − U U/ − U U/− U
Ján Hollý, Svatopluk, I.spev

 Hexameter pri konštantnom počte stôp (6) a mór má variabilný počet slabík (13 - 17). Musí mať aspoň jednu z troch cezúr alebo dierézu. Všetky antické (grécke a latinské) epické básne, počnúc Homérom, sú zložené hexametrom. Hexametrom zložil Ján Hollý eposy a selanky, použil ho aj v Rozličných básňach.

Ján Hollý
-bol slovenský katolícky farár, spisovateľ a prekladateľ. 
-* 24. marec 1785, Borský Mikuláš – † 14. apríl 1849, Dobrá Voda; pochovaný na Dobrej Vode)
Tvorba:
Preklady
1824 – Rozličné básně hrďinské, elegické a lirické, táto zbierka obsahovala preklady Vergília, Teokrita, Homéra, Ovídia, Tyrtaia a Horácia
1828 – Wergiliowa Eneida
Eposy
1833 – Svätopluk - víťazná báseň v dvanástich spevoch; dôležité dielo pre formovanie národného uvedomenia
1835 – Cyrillo-Methodiada (vydaný za pomoci Martina Hamuljaka)
1839 – Sláv
Epické básne
1835, 1836, 1840 – Selanki – ospevuje život pastierov
1836 a 1840 – Žalospevi
Duchovné piesne
1842 a 1846 – Katolíckí spevňík
Ján Hollý – Svätopluk
V tomto epose autor zachytáva obdobie Franskej ríše, historické údaje a fakty prispôsobuje hlavnej myšlienke diela - aktualizuje. Ospieval osudy veľkomoravského kráľa. Os deja tvoria víťazné boje brániacich sa vojsk Veľkej Moravy proti útočiacim Nemcom.
Obsah:
1.spev 
Svätopluk, kráľ Slovákov, v žalári, kam ho dali Nemci, lebo ho podozrievali, prosí Boha o vyslobodenie. Je vypočutý, Boh posiela svojho posla ku Karolmanovi s rozkazom, aby Svätopluka z väzenia pustil. Rozhodne sa dať Svätoplukovi Rastislavovu krajinu za istých podmienok.
2.spev 
Krajina sa chystá na vojnu, ktorá sa blíži.
3.spev
Černoboh, symbol diabla, sa hnevá na Svätopluka, že dal spáliť jeho modlu a vystupuje z pekla. Premení sa na kňaza a navádza ľud. Ten je však od Konštantína a Metoda poučený o pravom náboženstve, a tak ho vysmejú. Černoboh kuje pomstu.
 4.spev 
Černoboh prichádza na Devín k Slavomírovi a berie na seba Rastislavovu podobu. Vo sne mu vykresluje, aká hrôza ho čaká, keď sa dostane Svätopluk na trón. Černoboh taktiež zvolá svojich druhov a burcujú pohanských Slovanov k hnevu a zlosti, len čo vypukne vojna. - 5.spev :
Ľudomír sa vracia domov. Slavomír mu povie, čo mu vyjavil Rastislav vo sne. Všetci si myslia, že Svätopluk tiahne proti nim a chcú s ním ísť do vojny. Ľud sa tiež dvíha a spoločne tiahnu...
6.spev 
V tomto speve je báj o príchode Slovanov do Európy, ich zvyky a spôsob života.
7.spev 
Karolman dáva Svätoplukovi osobitne pre neho ukovanú výzbroj. Svätopluk ide za vojskom.

Ján Kollár
-bol slovenský politik, básnik a spisovateľ, ideológ slovenského a predstaviteľ českého národného obrodenia, jazykovedec, archeológ, evanjelický kňaz. Patril k zásadným osobnostiam hlásiacim sa k politickému programu austroslavizmu.
- * 29. júl 1793, Mošovce – † 24. január 1852

Ján Kollár – Slávy dcéra
Slávy dcéra je lyricko-epická skladba Jána Kollára napísaná biblickou češtinou. Skladá sa zo šiestich častí: Predspev (Předzpěv) a 5 spevov (každý pomenovaný podľa rieky/riek): 1. Sála, 2. Labe, Rén, Vltava 3. Dunaj 4. Lethe 5. Acheron.
Téma
Celá skladba má dve hlavné témy: láska k vlasti a láska k milej. V Kollárovej Slávy dcére sa rovnako ako v Sládkovičovej Maríne objavuje básnikova múza, Mína.

Obsah
Predspev
Predspev je napísaný časomierou a skladá sa zo 106 veršov. Použité je v ňom elegické distichon (žalospevný dvojverš), ktoré vzniká striedaním pentametra a hexametra. Predspev mal 2 podoby. V tejto elégii je zakotvená myšlienka všeslovanskej vzájomnosti, obraz utrpenia Slovanov, ponemčovanie slovanských kmeňov, oslava slobody. Verše sú plné mladíckeho nadšenia z lásky a krásy. Na konci spevu sa lúči s Mínou:
"Aj, zde leží zem ta před okem mým slzy ronícím,
někdy kolébka nyní národu mého rakev.
Stúj noho! posvátná místa jsou kamkoli kráčíš,
k obloze, Tatry synu, vznes se, vyvýše pohled,
neb radeji k velikému přichyl tomu tam se dubisku,
jenž vzdoruje zhoubným až dosaváde časúm.
Však času ten horší je člověk, jenž berlu železnou
v těchto krajích na tvou, Slávie, šijí chopil.
Horší než divé války, hromú, ohně divější,
zaslepenec na své když zlobu plémě kydá."

1. spev – Sála
Obsahuje väčšinou ľúbostné verše, ústrednou témou je láska ku Míne, ktorá spĺňa ideál slovanskej devy. Táto láska však nie je sebecká, ale je ohniskom lásky k národu. Básnik si tu kladie otázku, či miluje viac Mínu alebo svoju vlasť a odpovedá si, že polovicu srdca dá vlasti a druhú Míne.
2. spev – Labe, Rén, Vltava
Básnik prechádza územím, kde žijú Slovania (Česi). Žiali nad tým, že krajina s takou minulosťou musí teraz prijímať rozkazy od iných (Nemcov), ale nevidí vinu len v Nemcoch, vyčíta Čechom pasivitu, vyzýva ich, aby bojovali za svoj národ. Spomína na Mínu so žiaľom, lebo je ďaleko.
3. spev – Dunaj
Kollár prichádza na Slovensko ("kraj od Tatier po Tokaj"), kde prežil mladosť. Trpí, keď vidí biedu, krivdy, utrpenie. Znova ospevuje Mínu, ktorá sa mu zjavuje ako mŕtva. Túži zomrieť.
4. spev – Lethe
Lethe – slovanské nebo
Do neho nechal básnik vchádzať vlastencov, hlavne spisovateľov. Sprevádza ho Mína, ktorá sa stala vílou, bola symbolom idey Slovanstva, spojením krásy, pravdy, citu.
5. spev – Acheron
Acheron znamená v tomto speve slovanské peklo. Aj tu autora sprevádzala víla Mína. Sem Kollár posiela nepriateľov, odrodilcov a neprajníkov Slovanov.