18. Literárne druhy a žánre- znaky literárnych druhov, ich žánre, horizontálne a vertikálne členenie textu, makrokompozícia a mikrokompozícia, kategória rozprávačov 

                                                                       Lyrika : 
-podľa motívov, ktoré dominujú delíme na : 1) reflexívna   2) prírodná  3)spoločenská  4)ľúbostná 
KOMPOZIČNÉ POSTUPY :
-paralela – 2 motívy rozvíjajúce sa súbežne a súvia spolu
-kontrast- 2 motívy stojace proti sebe 
-konfrontácia – 2 motívy rozvíjajúce sa súčastne a stretnú sa niekde a jeden umocňuje druhý
-gradácia – stupňovanie motívov 

ŽÁNRE LYRIKY:
-óda – oslavná báseň 
-elégia- opak ódy, žalospev 
-epigram – krátka satirická báseň 
-epitaf –nápis na náhrobok
-pamflet- opis človeka, kde sa vyzdvihujú negatívne vlastnosti človeka
-alba – lúčenie sa milencov po milostne prežitej noci 
-paškvil- zamlčanie pozitívnych vlastností a domyslenie negatívnych vlastností človeka

                                                                  Epika: 
-podľa formálnej stránky : 1) veršovaná  2) neveršovaná  3) veršovano / neveršová 
-podľa rozsahu : 1) veľká  2) malá

ŽÁNRE VERŠOVANEJ EPIKY :
-epos – má široký rozsah 
           -sústreďuje sa na významnú udalosť alebo osobnosť  (hrdinské, rytierske, duchovné, reflexívne ) 
            -vlastná kompozícia: * propozícia – naznačenie deja
                                                  * invokácia – vzývanie múz
                                                  * in medias res- vstup priamo do deja
                                                  * deus ex machina – vstup bohov do deja
                                                  * enumerácia( vypočítavanie) – predstavujú sa tu  bojovníci,opisuje sa ich výzbroj a dej 
                                                   * peronácia – záverečné poučenie

-idyla – krásy roľníckeho a pastierského života (napr.: Ján Holý ) 
-balada- pochmúrny dej , gradácia, katastrofa
-romanca- podobná ako balada(formálne) 
                 - nemá pochmúrny dej, je optimistická

ŽÁNRE VERŠOVANO/NEVERŠOVEJ EPIKY: 
-legenda – svätý/pustovník- zobrazenie ideálnej postavy
-bájka – malý žáner
            -založená na princípe inotaji   
            - personifikácia, poučenie  (napr.: Ezop, Fontaine) 
-báj, mýtus – vlastné vysvetľovanie fungovania deja 

 ŽÁNRE NEVERŠOVANEJ EPIKY: 
-román – najrozsiahlejší (veľká epika) 
               -veľa postáv (hlavné a vedľajšie) –prechádzajú vývojom
                -hlavné a vedľajšie dejové línie
   1.román – DAFNIS A CHLOE- napísal Langos
 1.slovenský román- RENÉ MLÁDENCA (príhody a skúsenosti) – napísal Jozef Ignác Bajza
          
                  * Z TEMATICKÉHO HĽADISKA:
                      -pikareskný – „picaro“ =šibal, kt. prechádza z miesta na miesto (napr.: Osudy dobrého vojaka Švejka ) 
                     -dobrodružný – silný hrdina , napätie a dobrodružstvo , nečakané dejové zvraty
                     -dievčenský – napätie: „Požiada ma o ruku ?“ 
                     -spoločenský- sústreďuje sa na zobrazenie súvekej spoločnosti
                     -sociálny- sociálne typy postáv
                     -psychologický- dej je trochu v pozadí, myšlienkové pochody, úvahy (napr.: Dostejovský- Zločin a trest ; Milo Urban – Živý bič ) 
                     -filozofický- úplne oslabená dejová línia , prezentuje fyloz. teórie, určitý spôsob 
myslenia (napr.: Sofiin svet) 
                     -didaktický- náučný
                     -fantasy- nie je zakotvená v reálnom čase a priestore , vymyslené postavy
                     -sci –fi – zameraný na budúcnosť

                  *PODĽA POVAHY DEJA:
                  -román skutočnosť- dej reálne možný (realistický, spoločenský, cestopisný)
                  -román výmysel- dej reálne nemožný (dievčenský, sci-fi, dobrodružný ) 

                *Z HĽADISKA HISTORICKÉHO ASPEKTU:
                 -určitý typ románu sa rozvíjal v určitom historickom období  (stredoveký, barokový, romantický) 

             *Z KOMPOZIČNÉHO HĽADISKA: 
              -listy, denník, cestopisný, dialogická forma (napr.: Utrpenie mladého Vertela) 
   
              *Z ČASOVÉHO HĽADISKA:
-minuloť- historický
-budúcnosť – sci-fi
-prítomnosť – sociálny

-novela-  stredná epika
              - ústredný ľahký motív+zvrat – celý dej je sústredený na odhaľovanie niečoho+zvrat
               -úspornejšia v dráme 
               -málo postáv, 1 udalosť , orientuje sa na každodenný život ( všedné témy) 
              -zakladatelia: G.Boccaccio
-poviedka-  malá epika, ale môže byť aj stredná
                   -nemá presne vyhradené vlastnosti 
                  -málo postáv , 1 udalosť
                  -menej dramatická, pokojnešia, viac opisná
                  -postavy sa nevyvíjajú , rozprávač: 1.os
                  -slohové postupy (IVOR ) : *informačný , *výkladový, * opisný, *rozprávací 
                 -pripomína anegdotu - je trošku humorná 
-anegdota- malá epika
                    -má výraznejšie zastúpený humor, vtipný
                   -krátka príhoda na konci s pointou
-črta- malá epika
          -z reálneho života, opis udalosti/príhody

                                                                              Dráma:
-vznik: staroveké Grécko( oslavy Boha Dionýza) 
           -súčasťou drámy bol aj chór- hrali iba muži ( s maskami)
                                                             -komentoval dej, zhŕňal čo sa stalo
                                                             -na začiatku 1 herec, potom pribúdali
-znaky : *má dej, *sujetovosť(ekokrpka) , *prítomný čas, *dynamické motívy, *žiadny rozprávač, *dialógy, *rytmicky neviazaný text

ČLENENIE DRÁMY:
-VONKAJŠIE- dejstvá- mení sa čas + priestor deja
                       -výstupy- sú v rámci dejstiev  , zmena počtu osôb na scéne 
-VNÚTORNÉ- dialógy- rozhovor 2 alebo viacerých osôb 
                        -monológy- rozprávanie 1 osoby
                       -scénické poznámky- väčšinou v zátvorkách
                       -EKOKRPKA- 1) expozícia –úvod
                                               2) kolízia- zápletka
                                               3) kríza- vyvrcholenie
                                               4) peripetia- nečakaný dejový zvrat  
                                               5) katastrofa – rozuzlenie
-dráma sa stala východiskom pre SYSTÉM DRAMATICKÝCH UMENÍ 
      -delíme ich podľa princípov, ktoré dominujú : 1)rozhlasová hra –auditívne umenie
                                                                                        2)televízna hra- technické audio-vizuálne umenie
                                                                                        3)divadlo- audio-vizuálne umenie
                                                                                       4) film- technické vizuálno- auditívne umenie 

ŽÁNRE DRÁMY: 
-tragédia (=“capí spev“ )pretože na Dionýzových oslavách, vždy vystúpil muž s capou kožou a prednášal
                   -najstarší dramatický žáner 
                   -postava: nadpriemerný človek, ktorý vzdoruje nepriazni osudu 
                   -konflikt: medzi hrdinom a spoločnosťou /iným protivníkom
                  ( SR - P.O.Hviezdoslav- Herodes a Herodias) 
-komédia- komické, smiešne
                   -nezmyselnosť niekt.stránok života ; zobrazuje niektoré ľudské vlastnosti 
                  -dôraz na bežný život
-veselohra- pomerne nový žáner, novodobá komédia ; ľahká komédia ; postavy si uvedomujú ,že sú vtipné a robia si posmešky zo seba 
-fraška- humor je zveličený až prehnaný
-burleska-zámena postáv, doslova karikatúrovaná 
-činohra- zobrazenie témy zo života ( vážnej témy)
                -hrdinovia sú bežnú ľudia
                -niekedy môže končiť tragicky
-gag- zobrazenie vtipnej situácie bez slov s neočakavaným zvratom (napr. Charlie Chaplin )
-kabaret- malé humoristicko-satirické divadlo
                -kombinácia hudby +tanca
-monodráma- vystupuje 1 postava na začiatku až do konca
-melodráma- sentimentálny až pateticky využívanie efektov ( brnkanie na city) 

-dramatických žánrov je veľa a pribúdajú stále ďalšie a ďalšie 

                                                  Štruktúra literárneho diela:  
1)tematický plán
2)kompozičný plán
3)jazykový plán

1.Tematický plán:
-obnáša:  -motívy- ľahký motív, výraz, celá pasáž textu
                  -téma- o čom autor píše 
                  -konflikt- vzniká na základe 2 protikladov (postáv, princípov, názorov) 
-postavy:  1) hlavné –idealizované (ideálne vlastnosti)
                                     - sociálne (zdôrazňujú sa vlastnosti sociálnych vrstiev )
                    2)vedľajšie –charakterové (súhrn vlastností, ktoré určujú jej konanie)

                  -príbehy
                 -prostredia –pracovné, spoločenské, politické....
                -autor
-rozprávač: 1) autorský=vševediaci – 3 os, vidí do všetkého 
                      2)oko kamery – vševediaci- nevidí dovnútra, len vonkajšie znaky 
                      3)personálny – 3 os., typ vševediaceho ; z pohľadu 1 osoby ( vie všetko o tej jednej osobe , ale o ostatný nie) 
                      4)priamy – 1 os.,rozprávač je jeden z postáv     

VÝZNAMOVÉ POŇATIE : satirické, humoristické, tragické, komedické
                                            -je tu fabula = dej         

2.Kompozičný plán:
-hovoríme o sujete- základom sujetu je KONFLIKT- sujetová výstavba ; má fázy- EKOKRPKA

ČLENENIE TEXTU:
-horizontálne:- odseky 
                          -kapitoly
-vertikálne:  1)pásno rozprávača –opis, rozprávanie, úvaha..
                       2)pásmo postáv – dialóg, monológ, vnútorný monológ (myšlienky postavy, nebýva vyčlenené)   
                        (rozlišujeme: priama reč, nevlastná priama reč, polopriama reč, nepriama reč)
PRIAMA REČ :  Martin povie: „Napíš mi to. „
                            „Napíš mi to ,“ povedal Martin. 
                 
NEVLASTNÁ PRIAMA REČ: 1. os., formované ako reč postavy 
                              „Prečo ma nepozvali ?“ , rozhnevala sa Eva 

POLOPRIAMA REČ : 3.os,bližšia k autorovej reči
                                Eva sa rozhnevala: Prečo ju nepozvali ?

NEPRIAMA REČ: Eva sa rozhnevala, že ju nepozvali.

-z jazykovej štylistiky hľadiska delí sa na : 1 ) mikrokompozícia textu – pásmo postáv 
                                                                                                                           - pásmo rozprávača

                                                                         2) makrokompozícia textu- či používa opis, úvaha...