12. maturitná téma

Spoločenská situácia:
•	2.9.1945 – koniec 2. svetovej vojny
•	najväčšia moc: USA a ZSSR
- dôvod: disponovali jadrovými zbraňami
•	svetová politika sa niesla v znamení prechodu od multipolarity k bipolarite = "vláda 2 blokov"
•	studená vojna (1945 – 1989): 

Literatúra:
- vplyv vojny – ohrozenie existencie človeka, zážitky z vojny
- autori vnášajú satirický, absurdný pohľad, tragikomické prvky
- dominuje žáner – román
- druhy románu:
1.	román zobrazujúci mládež – búriaca sa proti konvenciám, konzumnému spôsobu života
2.	sociálny román
3.	vojnový román 

Sociálny román
znaky:
•	autor zobrazuje myslenie a konanie postáv tak, že zdôrazní ich závislosť od sociálnych skupín, do ktorých patria
•	typ literárnej postavy: sociálny
t.z.: autor v jednej postave skoncentruje všetky vnútorné a vonkajšie vlastnosti predstaviteľa spoločenskej vrstvy, 
       ktorú chce  zachytiť  
•	témy: spoločenské a sociálne problémy

Rozdelenie svetovej literatúry po roku 1945
1. ZÁPAD
- v tomto období dochádza k nástupu nových literárnych prúdov a smerov:

európska:
1. existencializmus (Francúzsko)
2. nový román (vznik vo Francúzsku)
3. neorealizmus (v Taliansku)
4. rozhnevaní mladí ľudia = Angry young men (Veľká Británia)
5. postmoderna (USA, Rusko, všetky krajiny)

americká:
6. Beat Generation (USA,60.roky)
7. magický realizmus (J. Amerika)
8. Spasiteľský prúd (Amerika)

2. VÝCHOD
- krajiny socialistického tábora
- literatúra komunistickej ideológii – propaguje ju
- jediná povolená tvorivá metóda: socialistický realizmus 
Znaky: 
•	straníckosť – podriadenosť ideológii
•	schematizmus = autori tvorili len podľa určitých schém
•	sovietsky patriotizmus - patriotizmus = vlastenectvo je láska a oddanosť vlasti, hrdosť na jej minulosť a prítomnosť, úsilie chrániť záujmy vlasti
•	vývinový hrdina – pasívny robotník, z ktorého sa stáva uvedomelý zástanca socializmu
•	témy:  budovanie socializmu, budovateľské nadšenie, združstevňovanie, kolektivizácia, industrializácia 

Charakteristika nových literárnych prúdov a smerov
1. existencializmus
•	vznikol vo Francúzsku
•	myšlienkový a umelecký smer, ktorý skúma otázky existencie a bytia človeka z hľadiska jeho individuality a  spoločenských vzťahov
•	zdôraznenie osobnej slobody a vôle jednotlivca  človek sa rozhoduje slobodne 
•	odmieta spoločenské konvencie a podriaďovanie sa im - ničia v ľuďoch osobnosť
•	spoločenské vzťahy pokladá za nedôležité
•	človek je zobrazovaný v hraničných životných situáciách – v nich je ovládaný pudmi  nastáva zmena osobnosti a myslenia - odhaľuje sa podstata osobnosti
•	pocity: strach, úzkosť, beznádej, zúfalstvo, opustenosť, absurdita života – hnus zo sveta a aj seba samého
•	jediná istota: „Človek žije preto, aby zomrel.”
•	hrdina - silný individualista = introvert (osamelý, trpí úzkosťami a depresiou, veľkí samotári)

2. nový román = antiromán
- popiera tradičnú štruktúru románu
•	nemá fabulu – dej, ani klasickú kompozíciu = EKOKRPKA
•	chýba klas. hrdina, postava bez vývoja, bez psychologizácie
•	chýbajú vnútorné monológy (na vyjadrenie pocitov, myšlienok), vyzdvihovaný dialóg  akoby postavy nemali vnútorný svet
•	racionálne písanie bez uplatnenie fantázie
•	rozprávač: oko kamery (nevidí vnútro)
- predstaviteľ: Alain Robbe-Grillet

3. Beat  generation
- vzniká v San Franciscu
- americká paralela k: Rozhnevaní mladí ľudia
- znaky:
•	odpor proti vojne (Studenej. vo Vietname), tyranstvu, rasizmu  hlásali mier na Zemi
•	opovrhovali konzervatívnou spoločnosťou, tradíciám malomeštiactva, „americkému snu” (– nájsť si prácu, postaviť dom, mať rodinu)  opovrhovali náboženstvom, cirkvou, rodinným životom → hlásali neviazanosť
•	problémy so zákonom - drogy, nahota na verejnosti, skupinový sex,...
•	nemali žiaden oficiálny manifest – netrvali na tom, aby ich diela boli knižne publikované
- predstavitelia: Allen Ginsberg, Lawrence Ferlingheti, Jack Keronac

4. Rozhnevaní mladí muži
- vz. vo VB
- znaky:
•	kritika konzumnej spoločnosti, konzervatívnej morálky, spoločenských konvencií, noriem, životného štýlu
•	odpor proti vojne, násiliu
•	hl. hrdina: vzdelaný človek, ktorý sa pokúša zapadnúť do spoločnosti – nenachádza však v spoločnosti uplatnenie, životné perspektívy, uspokojujúce vzťahy - nevedia vyriešiť svoje osobné problémy
- dôvod: jeho povahové vlastnosti (odpor voči konvenciám, neochota robiť kompromisy,...)
 narastá v nich pocit osamotenosti a bezmocnosti,
- predstavitelia – John Osborn, George Orwell.

5. Neorealizmus 
– vznikol v Taliansku
- znaky:
•	sociálna tematika - autori zaujímajú kritický postoj voči sociálnej biede a jej príčinám
•	hlavní hrdinovia: jednoduchí ľudia, prostredím je ulica a biedne časti miest
•	zobrazuje jednak malomestskú spoločnosť a jej neduhy, ale i fašizmus a odpor voči nemu 
- zobrazenie fašizmu – je v pozadí ako niečo, čo zasiahlo život ľudí
•	tento smer sa uplatnil najskôr vo filme (Vittorio de Sica), až potom prešiel do literatúry (A. Moravia, V. Pratolini, Pier Paolo Pasolini)
•	zakladateľ: Cesare Zavatini
6. Postmoderna 
– začala sa šíriť v Taliansku a Amerike v 60. rokoch
- názov: prichádza po moderne, preto post-moderna
                 nadväzuje na modernu, ale prináša nové, netradičné spracovanie

znaky:
•	citátovosť (dopĺňa dej citáciami iných autorov )         využívajú umelecké diela vzniknuté dávno pred modernou
•	apropiriácia (privlastnenie)                                                   naznačenie problému danej doby: originalita, identita
•	palimpsest = autor  vytvára koláž – nadväznosť textov na iné texty
•	sériovosť – rovnaké ukážky vo viacerých dielach
•	synkrétizmus žánrov –prelínanie žánrov literárnych i neliterárnych (publicistické, odborné články)
•	viacero uhlov pohľadov a výkladov – texty majú viacero vrstiev
↳ pochopenie textu závisí od osobnostných dispozícií čitateľa
•	hádanky a riešenie záhad
•	symboly: zrkadlo (vytváranie dvojníka), múzeum a knižnica (zhromažďovanie poznatkov, múdrosť, hľadanie pravdy,...), labyrint (strata orientácie človeka v poznaní, hodnotách), maska (pretvárka, faloš)
- predstavitelia: Umberto Eco, Dan Brown

7. Magický realizmus
- vz. v Južnej Amerike – ekvivalent postmoderny pre karibskú oblasť
- znaky:
•	spája sa mystické a reálne, tragické a komické, život a smrť
•	časové prelínanie rovín – striedanie prítomnosť a minulosť
- predstaviteľ: Gabriel Garcia Marquez  (dielo: 100 rokov samoty)

8. Spasiteľský prúd = romány zobrazujúce mládež
- autori píšu psychologické romány
- hl. postavy: mladí ľudia – pesimistickí, sklamaní, neistí, problémy týkajúce sa dospievanie
•	búria sa proti konvenciám – revolta: oni ↔ spoločnosť
•	hľadajú východisko so svojej neriešiteľnej životnej situácie a svoje miesto v živote
•	ich videnie skutočnosti: čierno – bielo
- konflikt: konfrontácia skutočného sveta s ich predstavami – odráža stratu ideálov americkej spoloč. po 2.svet. vojne
- jazyk: hovorová reč – moderné slova, slang, vulgarizmy
   ↳ používa sa pre väčšiu autentickosť 
- predstaviteľ: Jerome David Salinger

Kto chytá v žite
Autor: J. D. Salinger
Literárny druh: epika 
Literárne obdobie: americká literatúra 20. storočia
Literárny žáner: román
1.	Psychologický román 
– v popredí myšlienky, pocity, postoj k rôznym situáciám – ponor do vnútra
- vnútorný svet nadradený nad dejom
2.	Spasiteľský román
- chce zachrániť deti a aj celú spoločnosť

téma: 3 dni Holdena, ktoré prežil v New Yorku, keď ho vyhodili zo školy. 
idea: revolta mladého chlapca, ktorý je sklamaný konzumným svetom dospelých a snaží sa pred ním ochrániť všetky malé deti - chce byť tým „kto chytá v žite“, záchrancom, ktorý nedovolí deťom hrajúcim sa v žitnom poli (v ich detskom svete, kde vládne čisté medziľudské vzťahy) spadnúť do priepasti, symbolizujúcej falošný svet dospelých 
motto: „Musím chytiť každého, kto sa priblíži k tej priepasti."
miesto a čas deja: Pencey, New York, rok 1945, dej sa odohráva v rozpätí troch dní
vonkajšia kompozícia: román sa skladá z 26 kapitol označených číslami 
rozprávač: priamy - je rozprávaním Holdena (hl. postava) v 1. os. sg.
kompozičný postup: retrospektívny
jazyk: hovorová reč mládeže - dielo pôsobí autenticky
              frazeologizmy („na fľaku umrieť, nemám ani fuka, mala peňazí ako šupiek“), módne slová („senzačne“), slang 
             („psina, klako, zírať, šrac, štigro“), vulgarizmy („poondiata škola, prisámbohu, do čertovej matere, fiškus, hajzeľ, 
             filcky, hovädá“), 

Hlavné postavy:
Holden Caulfied 
•	16-ročný chlapec, klamár, fajčiar, pije alkohol, často strieda školy
 → nenávidel školu, pretože tam bolo mnoho pokrytcov a pajácov, ktorí však boli vzdelaní
•	povrchný – Sally – nie je inteligentná, lezie mu na nervy, ale je pekná, ani ju nemal rád, ale chcel sa s ňou oženiť, 
•	túži po slobode, láske a skúsenostiach, ale je ešte citovo nezrelý
•	nevie sa prispôsobiť pretvárke a krutosti (vládnu vo svete dospelých) a pravidlám 
 neustále rebelujúci a nespokojný 
•	nedokáže sa nikam zaradiť - osamelý, pesimistický – „Najradšej by som bol umrel,   Mal som chuť vyskočiť z okna. Možno by som to bol aj urobil, keby som mal istotu, že ma niekto prikryje, keď dopadnem na zem.  Ubíjalo ma to všetko Človek vôbec nemal dojem, že idú Vianoce. Človek mal dojem, že už nikdy nepríde nič.”
•	je veľmi neurotická a nevyrovnaná osobnosť (veľmi rýchlo mení svoje pocity i nálady)
- všetko nenávidí – taxíky, autobusy, školu, výťahy,...je beznádejný idealista. V jednu chvíľu všetko a všetkých 
   nenávidí, chce sa zabiť, hneď na to sa bojí o svoj život a hlavne o to, že by mal na pohrebe bandu tupcov 

Vzťah Holdena k deťom : citovo je pripútaný k malým deťom, ktoré chce chrániť pred nástrahami a zlobou
- dôvod: deti sú ešte čisté a neskazené
Vzťah Holdena k spoločnosti : spoločnosť nazýva ,,odpornou debilnou bandou“. 
  ↳ symbolizuje pre neho vlastnosti: povrchnosť, pokrytectvo, hlúposť, namyslenosť
  ↳ trápi ho, že príma len tých ľudí, ktorí sa vedia zaradiť – odmieta tých, čo sa vymykajú zo stereotypu (ako napr. aj on)
- postoj k dospelým :  
  ↳ dospelých pokladá za pokrytcov a nepriateľov ich svet nenávidí a zároveň chce byť dospelým (nie je však pripravený) – 
      napodobňuje ich pije, fajčí, klame
- postoj k rovesníkom: „Jej syn bol bez debaty najväčšie hovädo.”

Phoebe – Holdenova 10-ročná zbožňovaná sestrička, 
Allie – Holdenov mladší brat, umrel na leukémiu, Holden jeho stratu veľmi ťažko znáša a nevie sa s ňou vyrovnať
D.B. – Holdenov starší brat, písal poviedky, ktoré Holden rád čítal, odišiel do Holywoodu robiť prostitúta – píše horšie
Stradlater – Holdenov spolubývajúci na izbe v internáte, vyniká krásou, citový život vníma ako flirt (lámača sŕdc), 
                       dochádza medzi nimi k bitke kvôli dievčaťu
Ackley – samotár z vedľajšej izby
Sally – namyslené snobské dievča, ktoré strávi s Holdenom popoludnie v divadle a na klzisku, Holden jej navrhol, aby s ním 
             odišla preč. Ona odmietla.
Ostatné postavy: prof. Spencer – asi 70-ročný profesor, ktorý ešte stále učil; Antolini – Holdenov bývalý učiteľ

2 silné motívy:
1.	Motív putovania – stále sa presúva s miesta na miesto, spoznáva nových ľudí, nanovo sa sklamáva, chce utiecť na Západ
„Nikde na svete nenájdete pekné a tiché miesto, lebo také miesto neexistuje”
2.	Motív kačíc – zaujíma ho kam odchádzajú kačice z jazierka v zime, ktoré sú v C. Parku

Symboly: 
kačice – jeden taxikár mu povie, že tak ako ryby žijú v ľade – ich telo si berie výživu z chalúh, čo sú v ľade a z kadejakých omrviniek a tak  - symbolizujú ľudí zamrznutých v konzumnom spôsobe života – nevie ako sa z neho dostať
žitné pole - symbolom Ameriky v minulosti, kým ju neznečistili továrne a dravosť za peniazmi, 
deti - ešte sa dajú zachrániť, sú stále neskazené bytosti svetom dospelých
priepasť – svet dospelých – pretvárka, skazenosť, sklamanie, ... 

SOPHIINA VOĽBA
Literárny útvar : sociálno-psychologický (dej je založený na charakteristike postáv, ich postojoch, pocitoch a vnútornom rozpoložení) román s prvkami naturalizmu (nacizmus popisovaný pomocou faktov, hĺbková analýza fašizmu, vplyv nacizmu na psychiku a jeho následky)
Časopriestor : 2. svetová vojna a po nej - 1947, Poľsko, USA (Brooklyn)
Téma : život obetí fašizmu počas vojny a po nej, 2.svet. vojna – jej dopad na životy, židovská otázka
Idea : autor sa snažil otvoriť oči Američanom, ktorý vedeli o hrôzach 2. svetovej vojny len z novín a správ a tým neprecítili 
           ozajstnú vážnosť situácie

Kompozícia:
-	román je rozčlenený na kapitoly 
-	komplikovaná
1.	kompozičné postupy:  rámcový, chronologický, retrospektívny
2.	autor využíva postmodernistické postupy: 
dej sa odohráva vo viacerých časových rovinách  dej je veľmi chaotický a občas sa dá ťažko vyjsť, čo kedy sa odohráva

Rozprávač: Stingo - podáva dej:
→ v 1. osobe singuláru vtedy, keď rozpráva o sebe  = priamy
→ v 3. osobe singuláru = personálny
•	v minulom čase rozpráva o tom, čo prežila Sofia, spomienky aj na svoje detstvo
•	často hovorí aj o budúcnosti, keď hovorí, o čom bude písať, hoci potom spomína, že tú knihu už vydal
- dej je popretkávaný aj inými, kratšími príbehmi. Stingo odbočuje od témy – životopisy, komentáre, citácie 

Jazyk:  umelecké prostriedky, citovo zafarbených prostriedkov, jidiš, skomoleniny, keď sa Sofia kde-tu pomýli

Autor dokonca poruší niekoľko románových zákonov. Očividný je najmä to porušenie, že hlavná hrdinka Sofia nie je vlastne typickou hrdinkou –ale je typický človek z mäsa a kostí. Neobetuje sa pre svoju krajinu, lebo nie je statočná, klame, len aby sa Nathan na ňu pozeral inak, necháva si od neho všetko.

Dej:
Príchod Stinga do „Ružového paláca“ Yetti Zimmermanovej – ubytovňa nachádzajúca sa v Brooklyne, kde sa stretá so Sofiou a Nathanom. Spočiatku sa mu veľmi nepozdávajú, no postupne sa rozrastá medzi nimi priateľstvo a Stingo sa stáva členom tejto „rodinky“. Nathan Stingovi dôveruje, nevadí mu keď je s ním Sofia osamote. Kým Sofia klame o svojej rodine a o svojej minulosti Nathanovi, Stingovi odkrýva celý svoj osud. Nathan požiada Sofiu tretíkrát o ruku. Naplánujú si aj svadobnú cestu, kde chcú zobrať so sebou aj Stinga. No Nathanovo druhé ja sa po krátkom čase opäť objaví a vyčíňa horšie ako kedykoľvek predtým. Teraz podozrieva Stinga, že ho spolu so Sofiou podvádzajú a chce ich zabiť. Sofia nechá všetko tak a spolu so Stingom utekajú len s jediným kufrom preč. Sofia a Stingo majú namierené k Stingovmu otcovi na arašidovú farmu. Cestujú a ubytujú sa pod falošným menom. V jednom hoteli strávia spolu noc, no Sofia na 2. deň zmizne. Zanechá Stingovi len list. Keď Stingo ráno nájde list, nahnevaný pokračuje najskôr svoju cestu na juh, no potom cíti veľmi zlú predtuchu a rýchlo cestuje za Sofiou a Nathanom. Keď dojde do Brooklynu zistí, že spáchali samovraždu.

Sophiin príbeh:
Sofia sa narodila v Krakove, v Poľsku. Jej otec, zanietený germanofilný antisemita, pôsobiaci ako profesor na univerzite. Sofia sa stala jeho asistentkou. Otec ju vydal za jedného profesora - Kazimirz- bol otcovou pravou rukou, tiež antisemitu a germanofila. Necíti k nemu nič, len ľahostajnosť, ako k hociktorému neznámemu mužovi. Majú spolu dve deti, dcéru Evu a syna Jana. Sofia sa dostala do Osvienčimu za to, že ukradla šunku. Po skončení vojny chcela začať odznova v Amerike. Spočiatku sa cíti stratená, no v knižnici stretne Nathana Landaua, ktorý jej pomocou svojho brata, lekára Larryho, pomôže vystrábiť sa zo všetkých chorôb. Stanú sa z nich milenci a spolu obývajú 2 izby na poschodí „Ružového paláca“. 

Dejové línie
1. STINGO a jeho príbeh
    → udalosti na Juhu (odkiaľ pochádza), prisťahovania do Brooklynu, do domu, kde žijú Sophia  a Nathan, ako si tu 
         zariaďuje svoj život

2. príbeh SOPHIE a NATHANA + SOPHIIN OSUD 
   → ako sa spoznali – vtedy bola Sophia v zúboženom stave – vypadané vlasy, zuby, vychudnutá
   → o ich vzťahu – Sofia sa do Nathana nielen zaľúbi, ale na ňom lipne
   → život mladej Poľky počas a po 2. svetovej vojne, ktorá hoci pochádzala z antisemitskej a germanofilskej rodiny, dostáva 
        sa do koncentračného tábora v Osvienčime, kde príde o všetko drahé, čo kedy v živote mala. 

3.  RETROSPEKTÍVA udalostí v Poľsku a Osvienčime
   → 3 voľby:
1.	1. voľbou je, či sa zapojí do poľského protifašistického odboja, kde už dávno figurujú jej spoluobyvatelia v bombardovanej Varšave 
2.	 2. voľba - najkrutejšia, takisto ako aj jej opis. Po príchode do Osvienčimu sa má rozhodnúť, ktoré dieťa ponechá nažive a ktoré pošle do plynovej komory. Napokon sa rozhodla, že obetuje radšej mladšiu Evu, pretože horšie znášala cestu a syn by mal byť nositeľom mena a rodu
3.	3.  voľba – je krutou iróniou. či žiť s tým bremenom, čo nesie a celý život sa s tým vyrovnávať alebo to ukončí Vyberie si radšej smrť s láskou ako život bez lásky. Spácha samovraždu s Nathanom
                
Charakteristika postáv:
Vzťah Sofie a Nathana – patologický, zúfalý
Sofia – poľka, árijské črty, rozpráva poľsky, nemecky, francúzsky, rusky, anglicky, stratila vieru v Boha, je obeťou koncentračného tábora (dostala sa tam aj keď nebola židka, ukradla šunku) a fašizmu - poznačená, jej život poznačili i 2 veľké voľby a 3. ho ukončila, nedokáže sa vyrovnať s minulosťou a so skutočnosťami pre ktoré sa rozhodla. Lipne na Nathanovi a robí všetko, aby sa mu zavďačila. Hoci drogy by nikdy nevyskúšala, nájde si inú vášeň – whisky.

Stingo – prežije svoje detstvo na Juhu USA, je spisovateľom, zaľúbi do Sofie a spoznáva Nathana, na svoj vek niekedy až príliš vážny, hoci otvorene priznáva a rozoberá svoje erotické túžby a rozsiahle opisuje aj všetky svoje doterajšie sexuálne zážitky – písané kurzivou. Svoje pocity vie dokonale skrývať, kým sa Sofii neprizná, nikomu ani nenapadne, že by mohol byť do nej zamilovaný. Nathana má rad ako staršieho brata i keď vie o ňom pravdu.
– autobiografická postava, je rozprávačom deja, jemu sa Sophia ako jedinému zdôverí so svojou minulosťou  

Nathan – je Žid žijúci v Amerike, odmalička duševne chorý -  paranoik, schizofrenik, i narkoman. Striedajú sa pri ňom obdobia, raz je normálny, no potom ho chytajú záchvaty zúrivosti. Každého klame, že je významný biológ, ktorý pracuje na hľadaní lieku proti detskej obrne. Je mu ľahké uveriť, pretože napriek chorobe je veľmi inteligentný a sčítaný. V skutočnosti pracuje totiž v knižnici, Sophiu miluje ale zároveň i nenávidí, pretože prežila pobyt v koncentračnom tábore..

Nahí a mŕtvi (1923)

– nahí – bezradnosť, bezmocnosť voči vojne, voči príkazom veliteľov 
autor: Norman Mailer
útvar: 
1.	naturalistický román 
 snaží sa do detailov zachytiť celoživotnú pravdu na základe osobných skúseností – v duchu pozitivizmu
opisuje život vojaka, kt. sa nespomína normálne (podmienky na latríne, hnus, smrad,...) ↔ Na západe nič nové
2.	psychologický román:
- výborná psychologická kresba postáv
- autor zobrazuje vojakov v hraničnej situácii, sústreďuje sa na vykreslenie ich psychiky
3.	sociálny román
- odhaľujú sa charaktery a ich zmýšľanie, ktoré je motivované tým , z kt. vrstvy spoločnosti alebo rasy sú
postavy: 
•	generál Cummings - stelesnením oficiálnej autority, ľudia sú len figúrky na šachovnici, manipulátor
•	seržant Croft, - tvrdohlavý, odvážny, vytrvalý, vždy sa snažil udržať morálku, povýšenecký, pohŕdal všetkými ostatnými ľuďmi, nenávidel slabosť, chladný, zocelený bojom 
•	poručík Hearn, -vzdelaný,  netrpezlivý, vytrvalý, hrdý, odvážny, išiel si za svojim, mal rád len málokoho, pobočník  generála Cummingsa, predstavuje opozíciu a preto je poslaný na smrť, nenávidí gen. lebo ho stále poúčal 
•	 vojaci - pre veliteľov len prostriedky, manipulujú s nimi na dosiahnutie vlastného cieľa, predstavujú dezorientované masy, starí veteráni, vojaci, kt. vedia čo môžu očakávať ↔ Na západe nič nové (neskúsení, mladí, nevedeli do čoho idú), rôzne charaktery s rôznymi skúsenosťami

jazyk: šťavnatý slovník (veľa subštandartných slov)
rozprávač: vševediaci
hl. postava: postavy vytvárajú skôr kolektívneho hrdinu
miesto deja: tichomorskom ostrove Anopopei
čas: tesne pred koncom 2. sv. v.
dej: Sústreďuje sa na jednu z vojenských operácií, ktorej sa zúčastní seržant Croft so svojim oddielom. Tento oddiel posiela generál Cummings  - s cieľom vybudovať tábor a príjazdovú cestu (cestu skrze džungľu), dostať sa do japonského tyla a zlikvidovať voj. oddiely Japoncov. Ako veliteľ je k oddielu pridelený poručík Hearn Pri výkone misie narazia na mnohé problémy (na Japoncov, na roj sršňov), nedokážu im čeliť a vracajú sa polomŕtvi do tábora. Zisťujú, že ich útrapy boli zbytočné, lebo vojenské operácie sa pre vyčerpanosť japon. vojakov medzitým skončili. Spravodajstvo však hlási: „čistenie ostrova pokračuje“. - román končí víťazstvom Američanov

dejové pásmo má 4 časti: 
1.	Vlna
2.	Hlina a tvar
3.	Rastlina a prízrak
4.	Brázda

- v románe sa prelínajú časové roviny – prítomnosť, minulosť, budúcnosť
- dej je prerušovaný:
1. stroj času –retrospektívami
•	PRÚD VEDOMIA jednotlivých postáv, až charakter halucinačných vidín 
•	 vnímame mnohé situácie zo života, ktoré sa stali predtým ako nastúpili na front
•	využíva aby zvýraznil obyčajných ľudí, ktorí sa dostali na vojnu
2. úryvkami štylizovanými ako dramatický text (chór) 
•	zvláštnosť v románe
•	skladá sa z dialógov a scénických poznámok
•	doplnok – zmýšľanie vojakov, ich rozhovory, rozoberajú témy ktoré nesúvisia s danou tematikou (s vojnou)
→ cieľ: dosahuje sa tým väčšia autentickosť,  zobrazuje chaotickosť sveta, do ktorého sú postavy vrhnuté

HLAVA XXII
autor: JOSEPH HELLER 
americká literatúra
žáner: román
1.	vojnový román
autor sa v ňom snažil čo najvernejšie zobraziť zážitky z 2. svetovej  vojny (bol priamym účastníkom vojny a vychádzal z vlastných zážitkov)
2.	satirický 
základný výstavbový prvok románu : humor, satira, irónia, nonsens, paródia, čierny humor a absurdita
3.	psychologický román 
dejová línia je slabá , dobre odhalený vnútorný svet postáv (ich pocity, myšlienky, ako sa vyrovnávajú s tým kde sa ocitli)
motto: „Hlave XXII neprešiel nikto cez rozum.“

hlava XXII 
– súbor absurdných nariadení a predpisov, ktorý proti sebe stavia vojaka a armádu ako inštitúciu
- logická, strohá, precízne formulovaná – napriek tomu jej nemožno rozumieť
-podľa nej: piloti môžu ísť domov až keď absolvujú stanovený počet náletov, zároveň musia poslúchať pokyny 
                    nadriadeného dôstojníka, inak budú obvinení s neuposlúchnutia rozkazu
hl. problém: nadriadený stále zvyšuje počet náletov  letci nemôžu ísť domov 

román charakterizovaný :  SMIECH CEZ SLZY
tragické: vytvára samotný obraz vojny
smiešne: stretnutie zdravého ľudského rozumu s vojenskou byrokraciou 

                                     predstavuje Yossarian                        predstavuje nadriadený dôstojník, hlava XXII

kompozícia: 42 kapitol (vo väčšine pomenované podľa postáv)
kompozičný postup: 
 - chronologický
 - pracuje s retrospektívou – celú dobu sú tam narážky na príhodu o Snowdenovi – odhalí až na konci čo sa stalo 
rozprávač: vševediaci
téma: pohľad na problematiku 2. svetovej vojny očami amerického vojaka bývajúceho v Európe; boj proti nezmyselným 
             rozkazom nadriadených („vojna vo vojne“)
idea: 
1.	zobraziť 2 fronty: 
americko-taliansky (front, na ktorom prebiehajú boje) 
americko-americký (boj medzi americkými vojakmi a veliteľmi)
2.	nezmyselnosť celej voj. mašinérie, zobrazenie absurdity konania ľudí počas vojny (hlavne dôstojníkov), poukázanie na mnohé chyby v armáde (administratívne chyby, zločiny, ktorých sa dopúšťali vojaci)
čas deja: tesne pred koncom 2. svetovej vojny.
miesto deja: malý ostrov – Pianosa blízko Elby v Stredozemnom mori - na ňom bola americká letecká vojenská základňa 
              Americké lietadlá, ktoré odtiaľto zlietali, bombardovali nemecké pozície v severnom Taliansku.
hl.  postava – Yossariana
28-ročný pilot, nechce a ani nie je dobrým vojakom, vojnu nenávidí, považuje za hnusnú, neľudskú a stále pociťuje existenciálny strach zo smrti - je svedkom rôznych tragédií priateľov, pod vplyvom ktorých nemyslí na nič, len na záchranu života za každú cenu, nechce zomrieť za nikoho, ani za vlasť; vymýšľa si rôzne choroby, dokonca predstiera aj bláznovstvo, 
Yossarian má plán  dezertovať do Švédska, chcel odísť preč od vojnových udalostí – nakoniec sa mu to i podarí
postavy: bezradné indivíduá - vo vojne sa nikdy neprihliada na človeka, ale iba na plnenie príkazov, človek vo vojne neznamená vôbec nič. 

ALBERT CAMUS
: Cudzinec
útvar: existencialistický román
kompozícia: 2 časti
hl. postava: Mersault
téma:  Mersault je odsúdený za vraždu a dostáva sa do väzenia, kde je vypočúvaný a odsúdený na smrť sťatím. 
idea: keď človek vyčnieva zo spoločnosti, teda neriadi sa podľa spoločenských konvencií, aj napriek tomu, že je obklopený 
            množstvom ľudí, cíti sa sám  je vyhnancom uprostred ľudí
znaky existencializmu v diele:
- hl. hrdina: 
•	silná osobnosť, introvert - citovo chladný, ľahostajný ku všetkému 
•	považuje spoločenské vzťahy za nedôležité 
•	odmieta spoločenské konvencie – na pohrebe matky neprejavuje smútok (očakáva sa, že vyroní aspoň slzu – ale on nie)– ostatní ho vnímajú ako necitlivého  nezapadá do spoločnosti 
•	pocity opustenia, zúfalstva – po nejakom čase vo väzení rezignuje – cíti sa naďalej neužitočný  odstrihol sa od sveta – je mu všetko úplne ľahostajné a nevie sa dočkať kedy sa to končí
„Umrieť umriem vždy, je to jedno či teraz alebo o 30 rokov.”

- odmietanie Boha: keď prichádza za M. pred popravou kňaz, M. ho odmieta vyháňa ho 
•	M. vie, že sa svoje rozhodnutia a ich dôsledky je zodpovedný len on sám – dôležité je jeho ”vlastné ja”
   „Žil som, ako som žil. Urobil som to, urobil som tamto. Mohol som to urobiť inak. Urobil som jedno a neurobil druhé. No a čo!”

- absurdita sveta a ľudského konanie
•	celý život je zhluk náhod, rovnako ako zločin, ktorý spáchal  - absurdné okolnosti vraždy – toho Araba zastrelil lebo mu do tváre zasvietilo slnko a zazdalo sa mu, že na neho vytiahol nôž – M. na neho vystrelil 

JEAN-PAUL SARTRE

:Hnus
žáner: existencialistický román
forma: denníková – hl. postava zapisuje udalosti, ktoré prežíva 
hl. postava: Antoine Roquetin
téma: Historik A. R. píše dielo o markízovi de Rollelovi. Knihu však nedokončí a rozhodne sa opustiť mesto a oslobodiť sa 
             od jeho jednotvárneho dovtedajšieho života
idea: sloboda po odtrhnutí sa od väzieb, ktoré nás obmedzujú
znaky existencializmu v diele:
•	žiadna dramatická zápletka, zameranie na detailné vykreslenie pocitov a nálad A.R., ne jeho úvahy
•	hl. postava: osamelý introvert
•	odmieta spoločenské vzťahy -  žije samotárskym, jednoduchým životom v hotelovej izbe, bez rodiny bez priateľov
•	pocity: hnus, znechutenie z nezmyselného života, pohŕdanie sebou i ostatnými ľuďmi, odcudzenosť
•	miesto deja: uzavretý priestor – jeho hotelová izba, príp. knižnica

:Múr
- zbierka poviedok
- už len samotný názov odráža zákl. prvok existencializmu: múr – symbolizuje oddelenosť ľudí, uzatváranie do seba, 
                                                                                                                                izolovanosť 
- ďalšie znaky, ktorý potvrdzujú, že ide o existen. dielo:
•	postavy sa ocitajú v hraničných životných situáciách
•	podrobná kresba pocitov, zmýšľania, a reakcií postáv

niektoré poviedky:
: Múr
- téma: zobrazenie človeka odsúdené na smrť
- idea: život je len absurdná zhoda náhod (P.I. je rozhodnutý obetovať svoj život za záchranu priateľovho, ale zhodou 
             náhod sa z neho stáva zradca – chce si vystreliť  z policajtov, ale prezradil im skutočné miesto, kde sa skrýva 
             kamarát, ktorého hľadajú – on bol presvedčený, že tam nie je)
- čas a miesto: počas španielskej občianskej vojny v r. 1936
- hl. postava: Pablo Ibieta

: Izba
- múr = pomyselná stena, ktorá vzniká medzi ženou a jej psychicky chorým manželom

:Intimita